זיהום בפרווירוס B19 בהיריון - Parvovirus B19 infection during pregnancy
ערך זה נמצא בבדיקה ועריכה על ידי מערכת ויקירפואה, וייתכן כי הוא לא ערוך ומוגה.
סיכומי מיילדות שלב ב' | ||
---|---|---|
![]() | ||
שם המחבר | דר' מאור ממן | |
שם הפרק | זיהום בפרווירוס B19 בהיריון - Parvovirus B19 infection during pregnancy | |
מועד הוצאה | 2010 | |
גורם ^erythema infectiosum או Fifth disease. וירוס single stranded DNA, מתרבה בתאים שמתחלקים מהר כמו אריתרובלסטים. נקשר רק לכדוריות דם אדומות שמבטאות P antigen. במחלות המוליטיות כמו אנמיה חרמשית יכול לגרום ל-
. aplastic crisis
הדבקה: ההעברה רספירטורית, ומגע יד-פה, נפוץ באביב. וירמיה: אחרי 4-14 ימים מההדבקה. מתחיל בפריחה בפנים, אריתמה, slapped cheek, שמתפשטת לגו ולגפיים. לפעמים מחלה דמויית שפעת בימים אחרונים של הוירמיה, לפני הופעת הפריחה. 20-30% מהמבוגרים אסימפטומטים. שיעור 1-2% - seroconversions בשנה. IgM - עולה 10-12 ימים אחרי הזיהום. נמצא עד 3-6 חודשים. IgG - עולה מס' ימים לאחר הופעת IgM, ומקנה חסינות לכל החיים. 50% מהנשים ההרות מחוסנות. היריון לא חושף ולא מחמיר את המחלה. .20-30% :Attack rate שיעור הדבקה: מגע מזדמן- 5%, חשיפה בעבודה (מורים) - 20%, מגע הדוק בבית: 50%. ההדבקה בעיקר לפני הופעת סימנים קליניים. לכן אין להימנע ממגע עם ילד חולה. אין טיפול מונע או חיסון.
השפעה על העובר: שיעור העברה ורטיקלית לעובר: כשליש. (רק שליש מהעוברים ידבקו אם האם חולה).
הוירוס יכול לגרום להפלה, הידרופס או stillbirth. הווירוס גורם לאנמיה אפלסטית בעובר ול- high cardiac output congestive heart failure. בנוסף פוגע הווירוס גם במיוקרד (מיוקרדיטיס). DNA של פרווירוס נמצא ב-3% מנפלים בטרימסטר I .
- 10% :overall fetal loss.
- בשבועות 19-20: 15%
- אחרי שבוע 20: 2.3%
זיהום בפרוווירוס הוא הסיבה השכיחה ביותר ל --non immune hydrops בעוברים שנבדקו ב- PM. non-immune hydrops קורה רק ב- 1% מהנשים שנדבקו בווירוס, אם ההדבקה התרחשה לפני שבוע 20. 85% ממקרי הזיהום העוברי יתרחשו תוך 10 שבועות מההדבקה. 80% מההידרופס נמצאו בטרימסטר שני בשבועות -22 23 בממוצע, מועד הדבקה קריטי בשבועות 13-16 אז ההמטופויזיס הכבדי בשיאו.
אבחנה: מבוססת על סרולוגיה אימהית. PCR יכול לזהות DNA של הוירוס בסרום האם רק בזמן הפרודרום ולא בזמן הפריחה ! זיהוי הדבקה עוברית: PCR ל- DNA בדיקור מי שפיר או - IgM בכורדוצנטזיס.
מתי נעשה בירור ל- Parvovirus B19 ? 1. חשיפה אימהית לוירוס. 2. הידרופס לא אימוני. 3. מחלה אופיינית: חום, פריחה, נפיחות בפרקים, aplastic crisis וכו'.
השלב הראשון יהיה סרולוגיה אימהית:
- IgM שלילי ו- IgG חיובי ההרה מחוסנת אין צורך בבירור נוסף.
- אם הרה נחשפה ו- IgM ו- IgG שליליים לחזור על הבדיקה תוך 2-4 שבועות. אם לאחר שבועיים:
IgM O שלילי ו- IgG חיובי ההרה מחוסנת r> אין צורך בבירור נוסף. IgM O חיובי ו- IgG שלילי או חיובי הדבקה !
- IgM ו- IgG חיוביים כנראה הדבקה, נחפש סימני הידרופס MCA -\+ USs כל שבועיים למשך 10 שבועות. (לפני כן לחזור על הבדיקה).
כאמור, אם סרולוגיה אימהית (IgM) חיובית נחפש סימני הידרופס USs ובנוסף נחפש סימני הפטוספלנומגליה, ושליה גדולה. PSV גבוה ב- MCA הוא פרדיקטור לאנמיה עוברית. אם נמצא סימני אנמיה או סימנים אחרים לזיהום, נבצע קורדוצנטזיס להערכת חומרת האנמיה ולברור PCR של הוירוס בדם העובר. במקרה הצורך - עירוי דם. לעובר. מיוקרדיטיס עוברי יכול לגרום להידרופס גם באנמיה פחות חמורה. פרוגנוזה: 30% תמותה במקרה והתפתח הידרופס ולא נטפל בעירוי דם. עם עירוי דם, 94% ממקרי ההידרופס יחלפו תוך 6-12 שבועות, עם תמותה נמוכה מ-10%. לרוב יהיה צורך בעירוי דם אחד, מאחר ולאחר שהזיהום חולף ההמטופויזיס מתחדש. הדעות חלוקות לגבי סקוולות נוירו-התפתחותיות. יש שתיארו שיעור של 32% ! חלק מהמקרים עם סקוולות היו גם ללא אנמיה או אצידמיה קשים.
ביבליוגרפיה
- Williams 23rd 1166
ראו גם
- לנושא הקודם: זיהום בטוקסופלזמה - היבטים מיילדותיים - Toxoplasmosis - obstetric aspects
- לנושא הבא: [[]]
- לתוכן העניינים
המידע שבדף זה נכתב על ידי ד"ר מאור ממן, מרכז רפואי רבין, בילינסון-השרון