קנאביס רפואי - תופעות לוואי - Medical cannabis - side effects
ערך זה נמצא בבדיקה ועריכה על ידי מערכת ויקירפואה, וייתכן כי הוא לא ערוך ומוגה.
לשפוך אור על הצד האפל - המריחואנה הרפואית | ||
---|---|---|
' | ||
יוצר הערך | ד"ר רות גור![]() |
|
לערכים נוספים הקשורים לנושא זה, ראו את דף הפירושים – כאב
לצד היתרונות הגלויים של השימוש במריחואנה רפואית קיימים חסרונות אשר לא מרבים להתייחס אליהם. מאמר זה מציג תמונה מאוזנת ומלאה ככל הניתן על תופעות הלוואי של הקנאביס.
קנביס רפואי מסופק לחולים ללא עלון לצרכן ונרשם ע"י רופאים ללא מידע לרופא. אף חברה הרופות לא עומדת מאחורי הפיתוח ואה איש שיממן מחקרים כפולי סמיות ורב מוקדיים לחקר התרופה.
האם מישהו מכם היה רושם לחולה הלב שלו חליטה אצבעונית? או שולח אוהו למגדל לקנות את השורש? אה ספק שכולנו מעדיפים לרשום כדורי דיגוקסין, ולא בכדי.
במאמר קצר זה אסקור עבורכם את הצד האפל של המריחואנה - זה שלא ידוע עליו הרבה, בתקווה שלאחר הארת הנושא יהיה בידיכם יותר מידע שיאפשר לכם לקבל אה ההחלטה הטובה ביותר עבור המטופל שלכם, תוך איזון בין התועלת לחסרונוה שבמריחואנה הטבעית ועל מנת לשפר אה השירות שניתן לחולים.
במאמר זה תמצאו רק את תופעות הלוואי, וזאת מפני שהספרות מלאה ביתרונותיו ואין חולק על כך כי מדובר בצמח עם פוטנציאל פרמקולוגי נרחב שתועלתו לאדם ברורה - הן בטיפול בכאב אולם גם בטיפול בהפרעות תיאבון, מחלות דלקתיות של המעי, ועוד. המחקר על חומריו הפעילים של הקנביס עדיין נמצא בחיתוליו ועוד נכונו לנו פיתוחי תרופות נפלאים מצמח זה. מאידך, מועטים פרסומי המדע על תופעות הלוואי שלו וסיכוניו, והללו מקבלים הד קטן בהרבה - דבר, המפריע לרופא לקבל החלטה מושכלת האם נזקו של הטיפול עלול לעלות על תועלתו לחולה הספציפי היושב לפניו - וזהו השיקול העיקרי כמתן תרופה לחולה. זה הצד האפל של המריחואנה וברצוני כעת להאירו, כדי להסיר עד כמה שניהן את הלוט מעל חידה זו.
קנביס (מריחואנה) הינו צמח המשמש כבר מעל 5,000 שנה לטיפולים באנשים חולים. הצמח הוכיח את יכולחו להקל על מחלוה מחד ומאידך - לייצר כאלו. כשנים האחרונות הוכנס צמח הקנביס לטיפול רפואי בארץ, בין השאר בהתוויה של כאב.
הכנסת החומר לשימוש רפואי לווהה ב"סרטי תדמית" ו"כתבות תחקיר", מהן יצא הרושם המוטעה לחלק מהאנשים שמדובר ב"משהו טבעי", "חסר תופעות לוואי" ו"בריא", שהינו הפתרון המיטבי לכל תחלואי האדם. כהוצאה מכך, היחס שחלק מהציבור מגלה לטיפול דומה ליחס לטיפול בפרחי באך או בהומיאופתיה אך לא כך הוא! הקנביס מכיל קבוצה חומרים פעילים במינונים וריכוזים גבוהים והוא כלל אינו טיפול משלים.
הסנונית הראשונה להתפכחות בנוגע לשימוש הרפואי התפרסמה בכתב העת Lancet - יולי 2007:
- In 1995, we began a Lancet editorial with the since much-quoted words ."The smoking of cannabis, even long term, is not harmful to health"
Research published since 1995, including Moore's systematic review in this issue, leads us now to conclude that cannabis use could increase the risk of psychotic illness. Further research is needed on the effects of cannabis on affective disorders.
באותו ירחון צוין לראשונה כי קיימה עלייה של 40 אחוזים בסיכון לפסיכוזה בקרב המשתמשים בקנביס ויש קשר כמותי בין השימוש והסיבה לפסיכוזה. הסיכון לכך נע בין 50 אחוזים ל-200 אחוזים אצל משתמשים כבדים. אחרי פרסום זה החלו ברצינות למפות את סיכוני הטיפול[1].
בסיס הידע הנוכחי מבוסס על השימוש הנפוץ שלא למטרות רפואיות באוכלוסיה האזרחית. רוב הצריכה הינה באופן בלתי חוקי שכן הקנביס אינו חוקי במרבית מדינות העולם, כך שלא ניתן לקרוא לכך מחקר מבוקר. רוב האנשים אינם צורכים קנביס על בסיס קבוע, וגם עושים זאת במינונים נמוכים - למשל צעירים שמעבירים סיגריה בין כמה חברים במסיבה, או אנשים שמשתמשים בחומר ליצירת שינוי מנטאלי באירועים מסויימים ולרוב חולקים אותו עם אנשים אחרים.
יש לזכור כי מרבית המידע שלנו על הופעות הלוואי והסיכונים נובע ממחקרים שבוצעו על אוכלוסיה מזדמנת בעוד שהצרכנים הרפואיים מעשנים אותו באופן קבוע על בסיס יומיומי, לעיתים כמה פעמים ביום, וצורכים את כל המנה לבד. הדבר מעלה את הסיכון לתופעות לוואי פי עשרות מונים ממשתמשים מזדמנים.
קנביס הינו צמח וככזה מושפע מאיכות הקרקע, ההשקיה, הטמפרטורה התאורה וכמובן מעונות השנה.
החומרים הפעילים בהם הרפואה נעזרת הינם בעיקר THC ו- CBD , שניתן להפיק חלקית באופן מלאכותי אך תוך ויתור על חלק מתכונותיהם מסיבה שאינה ברורה לנו עדיין די צרכה. לכן בארץ משתמשים עדיין בצמח עצמו.
בצמח הקנביס אותרו כ-60 חומרים פעילים רפואית (מתוך 460 חומרים פעילים ככלל) שהשפעתם ויחסי הגומלין ביניהם עדיין לא נהירים עד תום לרפואה, בהם, למשל, דלתא 8 ודלתא 9, טטרה-הידרו-קנבינולים שמהווים חומר פסיכואקטיבי ומכווץ כלי דם, ה- CBN - קנבינול, וה-CBD קנבידול, המשמש כנוגד דלקת ומקטין אה הפעילות הפסיכוטרופית של הצמח[2] , [3] , [4].
החומרים משפיעים על המוח ע"י מגוון רצפטורים לאנדוקנבינואידים: רצפטור CBI קיים גם במערכת העצבים המרכזית - CNS וגם בהיקפית ־ PNS ובעיקר בקליפה המוח, גרעיני הבסיס,ההיפוקמפוס, המוחון וההיפותלמום ואילו הרצפטור CB2 מאפיין רקמות היקפיות ואח מערכה החיסון[5].
- הקנביס מאושר היום כטיפול רפואי בהתוויות הבאות
- גידול ממאיר הן בשלב הכימותרפיה ובשלב הטרמינלי[6].
- מחלה הכשל החיסוני הנרכש, בעיקר בהתוויה של הגברת תאבון[7] המתרחשת ע"י ההשפעה על ההיפותלמוס והמערכת לימבית (CB1) ושינוי חילוף חומרים[8] , [9].
- טיפול בכאב כרוני-נוירופתי דרך CBI במערכת העצבים ו-CB2 במערכה הדלקתית[10] ע"י שינוי בתפישת הרגשת כאב באונה המצחית של המוח באמצעות השפעה ישירה על הנוירונים ובשיתוף מערכת האופיואידים (CB2 ) CB1.
- מחלת קודהן[11] , [12]. מוריד את פעילות המערכת החיסונית וכך מקל על מחלות דלקתיות של מערכת העיכול.
- טרשת נפוצה – להתכווצויות[13].
- התוויות הנגד של הקנביס במדינת ישראל הן
- פסיכוזה בעבר.
- סחר בסמים.
- בעיות פסיכיאטריות ־ התווית נגד יחסית.
- נטייה מוכחת להתמכרות - התווית נגד יחסית.
לפני שאתחיל לפרט את רשימת תופעות הלוואי של הקנביס עלי להזכירכם כי במידע הרשום כאן יש לעשות שימוש בדיוק כמו במידע הרשום בכל מאגר-מידע העומד לרשותנו על כל תרופה שהיא. לכל תרופה יש רשימת אזהרות, חלקן מבהילות מאד ורובן נדירות ביותר.
בכל זאת כולנו נדרשים לדעת אה כל האזהרות הללו (זה בוודאי לא יזיק) ולקחתן בחשבון על מנח לקיים את השבועה Primum non nocere. הידע הרפואי שלנו, היכרותנו עם החולה, תחלואיו ואישיותו והיכרותנו את מחלתו וצרכיו הם אלו שנותנים לנו אה היכולה לאזן את הצורך בטיפול המוצע עם הסיכונים הכרוכים בו עבור אותו החולה ולדעה להמליץ לחולה על טיפול גם תוך נטילת סיכון מחושב, ולאחר הנחיית החולה על הסיכון. זו בדיוק מטרה הרשימה הבאה: קראו את הפריטים בה, למדו אותה, ודעו לאזן אותה בהתייחס לחולה הניצב בפניכם.
העלון לצרכן ולרופא
מינון
יש לקחת בחשבון שהיות ומדובר בצמח, ישנם שינויים עונתיים ותלויי גינון המשפיעים ישירות על ריכוז החומרים הפעילים. לכן המינון משתנה מעונה לעונה, מזן למשנהו ומספק למשנהו. הפריחה היא היעילה ביותר מבחינה טיפולית, אלם הצמח אינו פורח בהתמדה.
התוצאה: חולים סובלים מתקופות בהן התרופה יעילה ותקופות בהן אינה יעילה, ומשינוי תכוף במינונים על מנת לאזן תופעות אילו, ועקב כך לעיתים מתרחשת הרעלה של מעון יתר, או שמופיעות תופעות גמילה מבלי שהחולים שינו כלל את הרגלי הצריכה. לא תהיה שום אזהרה על התכשיר המתריעה על שינוי זה.
למי אטור לקחת את התרופה?
לנשים בהריון ולנשים מיניקות.
קיים סיכון של פגיעה בפריון, עקב פגיעה בקליטת העובר בנשים ופגיעה באיכות הזרע בגברים.
בילדים קיימה ירידה בגובה ובמשקל וכמובן שהדבר מתבטא גם בתינוקות לאמהות שצרכו קנביס בעח הריונן, עם ירדה בכמוח החומר האפור במוח, דט העלול לגרור פיגור שכלי ברך הנולד[14] , [15].
סיכונים של פגיעה בערנות
יש להמנע מנהיגה או מביצוע פעולות מסוכנות.
התקנות מחייבות להמתין 6 שעות לפחות מהצריכה לפני נהיגה. גם אם האדם נהג בזהירות ולפי התקנות והיה חלילה מעורב כנהג בתאונת דרכים, אם יש עדיין חומר בדמו, הוא נחשב למי שנהג תחת סמים ויורשע במשפט.
היות שזמן המצאות התרופה בדם משתנה מעונה לעונה מאדם לאדם ותלוי מינון, לא בטוח לנהוג כלל בתקופה השימוש.
במחקרים שנערכו נמצאה איטיות הולכה חשמלית במוח, דבר שגורם להאטה בתגובות. בקנדה מצאו ששיעור המעורבות בתאונות דרכים של אנשים שצרכו קנביס גבוה בהרבה ביחס לצפוי מחלקם באוכלוסייה[16] , [17] , [18] , [19].
סיכון התמכרות לטיפול
טיפול בקנביס עלול לגרום להתמכרות.
המחקר נעשה על כמיליון צרכנים[20] ופורסם בשנת 2005. הנתונים המדאיגים התגלו כתואמים גם את המציאות בארץ. בישראל, מספר המשתמשים גדל כהתמדה: בקרב בני הנוער נמצא שבשנת 1995 השתמשו 3.4 אחוזים מהנוער בקנביס ואילו בשנת 2005 השתמשו 5.8 אחוזים מהנוער בקנביס. גיל ההתחלה הממוצע היה 14.7 שנים. בקרב מבוגרים בארץ השתמשו בשנת 1995 רק 4.6 אחוזים מהמבוגרים בקנביס ואילו בשנה 2005 - כ-8.5 אחוזים. צרכני קנביס עסוקים בהשגת החומר, מדגימים צריכה כפייתית, וגמילות ממנו מסתיימות לרוב בחזרה לצריכה[21].
במחקר על פי קריטריונים להתמכרות, כ-22.4 אחוז מהצרכנים תואמים שימוש לרעה לפי DSM, ואלו 15.8 אחוז מהצרכנים תואמים תלות לפי DSM[22].
תופעות הגמילה מקנביס כוללות: חוסר שקט, השתוקקות לחומר, סיוטי לילה, הזעות, סחרחורות, רעידות, כאבי ראש, עליות חדות בלחצי דם והפרעות בזיכרון. עלולה גם להתפתח דה-פרסונליזציה קשה (הפרעה פסיכיאטרית) עד כדי אובדנות [23].
מאידך, בעלייה קבועה במינונים עקב תופעת ההתמכרות ניתן להגיע גם עד מינון יתר בו תתכן ירידה בחום הגוף ובתנועתיות, במקרים נדירים עד כדי שיתוקים.
נזקים לריאות בשימוש בעישון
שימוש בקנביס מעלה את הסיכון לדלקות גרון, דלקות סימפונות, דלקות היהומי מערכת הנשימה העליונה, וכן להתפתחות כרונית של אסתמה ואמפיזמה לסרטן ריאות.
לאדם לא מעשן, גורם עישון קנביס לנזק כאילו הוא מעשן כבד של סיגריות, לאדם מעשן שימוש בקנביס מכפיל אה נזקי העישון [24] , [25].
תופעות לוואי נפשיות
שימוש בקנביס נמצא כגורם להופעה דיכאון מג'ורי עד כדי אובדנות. נמצא כי קנביס מאיץ את התפתחות ההפרעה וגורם להקדמתה באנשים שהיו חשופים לסיכון - בכמעט עשור[26]. בנוסף, קנביס מגדל את הסיכון לפתח פסיכוזות, כאשר בגיל צעיר הסיכון גבוה יוהר. בנוסף תוארו הזיות שמיעה וראיה, פרנויה ואשליות. הסיכון להתפרצות סכיזופרניה עקב השימוש נובע מכך שקנביס מאיץ את התפתחות המחלה וגורם להקדמתה בכשנה וחצי. קנביס מגדיל את הסיכון לפתח סכיזופרניה או הפרעה סכיזואפקטיבית קבועה פי 2 ביחס לאוכלוסיה[27] , [28] , [29] , [30] , [31] , [32]. מינון גבוה עלול לגרום לבלבול, שכחה, אי שקט, התקפי פאניקה וחרדות והפרעה בתפישה המציאות[33]. קנביס גורם להחושת אופוריה (זחיחות הדעת והפרעה בשיפוט), פרנויה, חרדות, אפתיה והפרעה בתפישת המציאות.
פגיעה קוגניטיבית
שימוש בקנביס גורם לפגיעה קוגניטיבית תלוית מינון הכוללת פגיעה בזיכרון, בקשב, בריכוז, בלמידה, ביכולות הארגון הקוגניטיביות וביכולת לבצע אינטגרציה של מידע מורכב - כל אלו תופעות לטווח ארוך והמחמירות ככל שהשימוש מתארך[34] , [35].
ישנם חומרים פעילים בקנביס הפוגעים באסטרוציטים. הפגיעה באסטרוציטים כאזורי מוח מסוימים גורמת להתפרקות סינפסות ובכך להפרעה בהולכה שמתבטאת בהפרעה בתפקוד של אותו האיבר[36].
בשימוש לטווח ארוך נמצאו חדרי מוח מורחבים ביחס לגל, דבר המעיד על אטרופיה מוחית, פגיעה קבועה בזיכרון, תופעות היפו-מאניות (אובדן שיפוט וההנהגות של קלות דעת) ותוקפנות. בנוסף, נצפתה ירידה בחומר האפור.
תופעות לוואי כלליות
קנביס רפואי הוכח כגורם ווסקופולטיות (מחלות דלקתיות של היצרות כלי דם) כולל מחלת ברז'ה (Buerger's disease) עד כדי איסכמיה (חוסר אספקת חמצן) ונמק של האיברים. כאשר המחלה נוצרת בעקבות עישון קנביס, לפי המקרים שתוארו בספרות, הפרוגנוזה לא טובה ובמחצית המקרים הדבר הסתיים בכריתת גפיים[37].
כאשר מתווים שימוש בקנביס רפואי יש לקחת כחשבון ולאזן עם מחלות כלליות ועם תרופות שהחולה לוקח את תופעות הלוואי הבאות, ולהזהיר את החולה מפני קיומן [38] , [39] , [40]:
- אטקסיה (חוסר שווי משקל), חוסר קואורדינציה, סחרחורות (עד כדי מעידות וחבלות). מסוכן במיוחד לחולים הסובלים מסחרחורות ונפילות תכופות.
- ירידה חדה בלחצי הדם ועלפון, טכיקרדה (הפרעת קצב הכוללת דופק גבוה). עלייה בתפוקת הלב, הפרעות קצב. מסוכן במיוחד לחולי לב.
- אנטיאגרגנטי ־ יש לקחת בחשבון בחולים הנוטלים אנטיקואגולציה או אנטיאגרגציה.
- הפרעות ראיה. יש לקחת בחשבון בחולים הסובלים מבעיות ראיה קיימות.
- ירידה חדה ברמת הגלוקוז עד כדי היפוגליקמיה בעיקר בחולים סוכרתיים או בעלי נטייה לסוכרת.
- בשימוש ממושך הפרעות במערכת העיכול, הקאות והפרעות במאזן האלקטרוליטים. יש לקחת בחשבון בעיקר בחולים מבוגרים וחולים עם אי ספיקת כליות בשל בעיות אלקטרוליטריות.
- התפרצות של טרשת נפוצה - יש לציין בעיקר בפני חולים עם מחלות אוטואימוניות קיימות.
- סיכונים כלליים
יובש בפה, כאבי ראש, שיעול וצריבה בגרון. חלק מהחולים מגיבים על השימוש בהתגברות הכאבים. בשימוש ממושך עלולות להופיע הפרעות בשינה, הרגשת כבדות ותשישות, והופעת זיהומים בדרכי השתן,
- חסרונות בעלי אופי כללי ולא רפואי, ושיקולים שיש לקחת בחשבון ע"י המשתמש
לא ניתן לקחת את הקנביס לחו"ל. במרבית המדינות הוא איננו חוקי ובאותן מדינות בהן הוא חוקי אין ייבוא ולעיתים הצריכה מוגבלת לשימוש באוכלוסיה המקומית בלבד. התוצאה היא כי חולה שהיה מאוזן ייצא מאיזון ויחלה בעת נסיעות לחו"ל, דבר הפוגע מאד בתפקוד.
דבר נוסף שיש לקחת בחשבון, בעיקר באוכלוסיה המדוברת ובעיקר בחולים המתגוררים לבד, היא שלעיתים קיימות תופעות של סחטנות או תקיפת החולים על מנת לגנוב מהם את התרופות שנועדו להם.
בעיניים פקוחות לרווחה
מאמר זה נכתב על מנת להביא לידיעה כל ציבור הרופאים והחולים תמונה מאוזנת ומלאה ככל הניתן על תופעות הלוואי של הקנאביס.
הקנביס הוא צמח פוטנטי ביותר מבחינה רפואית. ניתן למצוא תועלת בתכשירים רבים המופקים מצמח הקנביס ויש מקום למחקר תרופתי רב בתחום זה. אולם יש לזכור כי לעישון קנביס יש גם תופעות לוואי.
חלק מהסיבות להתנגדות רפואית להכנסת תרופה חדשה מהווה החשש מתופעות הלוואי הלא מוכרות. ככל שהללו מוכרות יותר קל יותר לרופא להעריך את מידת הסיכוי ליהנות מהתרופה והתועלת שבה מול הנזקים האפשריים וקל יוהר להסביר לחולה אה ההופעות המלוות אה הטיפול אותו הוא מקבל. קל יותר לעמוד בפני החולה במידה ומופיעות תופעות לוואי או שהתרופה לא מועילה. לא כל החולים נהנים מהתרופה, ויש חולים בהם נגרם נזק ממשי עקב השימוש. בכך דומה הקנביס לכל תרופה הניתנת לטיפול בחולים. יש צורך בעלון לרופא ועלון לצרכן שיעזור לקבל החלטה מושכלת בהתאם למצבו של המטופל ולסימנים האפשריים - האם מדובר במשהו שכדאי לנסות או לא. כאשר שוקלים לתת מרשם לקנבים רפואי, אזי כמו בכל טיפול אחר יש לשקול לתה אה הטיפול רק לחולים שעומדים בהתורוה, יש לשקול תמיד את התועלת הפוטנציאלית מול הנזקים האפשריים, מומלץ להעדיף חולים אשר לא נמצא להם מזור אחר יותר קל ופחות מסוכן. אם החלט לתת את הטיפול חשוב לתת אותו תחת מעקב צמוד של רופא המנוסה בטיפול זה, לוודא שהחולה נתון תחת השגחה צמודה ולתת את המינון המינימלי האפשרי. הדבר נכון לכל טיפול או תרופה, והקנביס, למרות הרושם שנוצר, אינו שונה בכך במאום.
ביבליוגרפיה
- ↑ The Lancet Vol 370 July 28, 2007
- ↑ Abrams Dl etal. short term effects of cannabinoids in patients with HIV-1 infec¬tion: a randomized placebo controlled clinical trial Ann. Inter. Med 2003; 139; 258-66
- ↑ Ashton CHet al. cannacinoidsin bipolar affective disorder: a review and discus¬sion of their therapeutic potential. J Psychopharmacol 2005; 19; 293-300
- ↑ Iversen L :cannabis and the brain. Brain 2003; 126; (pt6) 1252-1270
- ↑ Mackie K. Distribution of cannabinoid receptors in the central and peripheral nervous system . Handb Exp pharmacoli, 2005; 168; 299-325
- ↑ Tramer MR etal. Cannabinoids for control of chemotherapy induced nausea and vomiting quantative systemic review. BMJ, 2001; 323; 16-21
- ↑ Abrams Dl etal. Short term effects of cannabinoids in patients with HIV-1 infec¬tion: a randomized placebo controlled clinical trial Ann. Inter. Med 2003; 139; 258-66
- ↑ Berry EM Mechoulam R: tetrahydrocannabinol and endocannabinoids in feeding and appetite. Pharmacol then 2002; 95-185-190
- ↑ Greenberg I et al, effects of marijuana use on bode weight and energy intake in humans. Psychopharmacology 1976; 49:79-84
- ↑ Pacher P. et al.Theendocannabinoid system as an emerging target of pharmaco-therapy. Pharmacological reviews 2006; 58; 389-462
- ↑ Storret al. Activaton of cannabinoid 2 receptor (CB2) protects against experimen¬tal colitis. Inflam/bowel dis. 2009; 15; 1678-85
- ↑ Naftali T: Treatment of Crohn's disease with cannabis an observational study IMAJ 2011;13:455-8
- ↑ Baker D et al. Therapeutic potential of cannabis. Lancet Neurol. 2003; 2; 291-8
- ↑ Hall W etal. the health and psychological consequences of cannabis use. National Drug Strategy Monograph series No 25. National Drug and alcohol research center
- ↑ Battista N et al. interplay between endocannabinoids steroids and cytokines in the control of human reproduction. J neuroendocrinal, 2008 ;20; (supp 1
- ↑ Sewell RA, etal. The effect of cannabis compared with alcohol on driving. Am J Addict 2009;18:185-193.
- ↑ Jerom A Yesavage etal. Carry Over Effects of Marijuana Intoxication and Pilot Performance Am J Psychiatry 1985;142:1325-1329
- ↑ Andersson, M. etal (2005). Cannabinoid Action Depends on Phosphorylation of Dopamine-and cAMP-Regulated Phosphoprotein of 32 kDa at the Protein Kinase A Site in Striatal Projection Neurons. Journal of Neuroscience25 (37): 8432-8.
- ↑ Brubacher JR etal. Cannabis and motor vehicle crashes. BCMJ, Vol. 53, No. 6, July, August 2011,page(s] 292.
- ↑ HertCL. Increasing treatment options for cannabis dependance: a review of potential pharmacotherapies. Drug and Alcohol dependance 2005; 80:147-159
- ↑ Miller NS etal. A12 step treatment approach for marijuana (cannabis) depen- dance. J substance abuse treatment. 1989; 6; 241-50
- ↑ Cooper ZD et al. Action of delta -9- tetra-hydro-Cannabinol in cannabis: relation to use, abuse, dependence. Int Rev Psychiatry, 2009,21; 104-112
- ↑ Shufman E, etal: depersonalization after withdrawal from cannabis usage. Harefua 2005; 144; 249-251
- ↑ Zuo-Feng Zhang etal. Marijuana Use and Increased Risk of Squamous Cell Carcinoma of the Head and Neck. Cancer Epidemiology Biomarkers 8' prevention. December 1999; vol 8; 1071-8
- ↑ Tzu-Chin WU, M.D. etal. Pulmonary Hazards of Smoking Marijuana as Compared with Tobacco. N Engl J Med 1988;318:347-51.
- ↑ Dehert M et al, Effects of cannabis useassocoated with age of onset of high risk symptoms for psychosis. Canad J of psychiatry, 2010; 55; 165-171
- ↑ D'Souza DC et al. Cannabis and psychosis/schizophrenia: human studies. Eur Arc Psych Clin Neurosci 2009; 8; 117-123
- ↑ MoorTH etal. Cannabis use and risk of psychotic or affective mental health outcomes: a systemic review. Lancet 2007 370:319-28
- ↑ McGeeR etal. Longitudinal study of cannabis use and mental health from ado¬lescence to early adulthood. Addiction 2000; 95; 491-503
- ↑ J.Van Os etal. Cannabis Use and Psychosis: A Longitudinal Population-based Study. Am J Epidemiol. 2002 ;156, N04.319-327.
- ↑ Arseneault etal. Cannabis use in adolescence and risk for adult psychosis: longi¬tudinal prospective study BMJ 2002;325:1212
- ↑ Cohen et al. Cerebellar grey-matter deficits, cannabis useand first-episode schizophrenia in adolescents and young adults. Australian New Zealand J Psychiatry 2008;42:357-368
- ↑ Johnson, BA (1990). "Psychopharmacological effects of cannabis". British journal of hospital medicine 43 (2): 114-6,118-20,122.
- ↑ Messinis et al. Neuropsychological deficits in long-term frequent cannabis users. Neurology March 14,2006 66:737-739
- ↑ Harrison etal. Cannabis, Cognition, and Residual Confounding. JAM A 1996:275:521
- ↑ Murat Yiicel etal. Regional Brain Abnormalities Associated with Long-term heavy Cannabis Use Arch Gen Psychiatry 2008;65:694-701
- ↑ Disdier P. etal. Cannabis arteritis revisited-ten new case reports. Angiology; 2001; jul; 52 (7); 505-6
- ↑ Grotenhermen F. Pharmacokinetics and pharmacodynamics of cannabinoids. Clin Pharmacokinetiks 2003; 42; 327-360
- ↑ WangTongtong etal. Adverse effects of medical cannabinoids: a systematic review CMAJ June 17,2008 vol. 178 no. 13 (Canadian Medical Association)
- ↑ Wayne Hall, Nadia Solowij, Adverse effects of cannabis, Lancet 1998; 352:1611-16
קישורים חיצוניים
המידע שבדף זה נכתב על ידי ד"ר רות גור, היחידה לשיכוך כאב, המרכז הרפואי ע"ש שיבא, תל השומר