הבדלים בין גרסאות בדף "זיהום בטוקסופלזמה - היבטים מיילדותיים - Toxoplasmosis - obstetric aspects"
שורה 14: | שורה 14: | ||
{{הרחבה|טוקסופלזמה}} | {{הרחבה|טוקסופלזמה}} | ||
Toxoplasma gondii - טפיל חד-תאי (protozoan) הקיים בשלוש צורות: | Toxoplasma gondii - טפיל חד-תאי (protozoan) הקיים בשלוש צורות: | ||
− | + | #trophozoite) :Tachyzoite) שחודר ומתרבה תוך תאית במהלך זיהום. | |
− | תאית במהלך זיהום. | + | #Bradyzoite: יוצר ציסטות (cyst) ברקמות במהלך זיהום לטנטי. |
− | + | #Sporozoite: נמצא ב- oocyst בצורה שיכולה להיות עמידה לסביבה. | |
− | זיהום לטנטי. | + | |
− | + | מחזור החיים של הטפיל תלוי בחתולים, שהם המאכסנים היחידים של הטפיל, המתרבה בהם בצורה מינית. בסוף התהליך נוצרים- oocysts. | |
− | להיות עמידה לסביבה. | + | |
− | מחזור החיים של הטפיל תלוי בחתולים, שהם המאכסנים היחידים של הטפיל, המתרבה בהם בצורה מינית. בסוף התהליך נוצרים- oocysts . | + | ה- oocysts נוצרים במעי של החתול ומופרשים בצואה. יונקים כמו בקר/ פרות בולעים את ה-oocysts ובמעי שלהם מתפרץ ה- trophozoite שמתפשט לכל הגוף ויוצר ציסטות במוח ובשרירים. |
− | בני אדם ויונקים אחרים נדבקים אך אינם מאפשרים רבייה מינית. ההדבקה אפשרית מאכילת בשר נגוע | + | בני אדם ויונקים אחרים נדבקים אך אינם מאפשרים רבייה מינית. ההדבקה אפשרית מאכילת בשר נגוע בציסטות, או ממגע עם צואת חתולים. לאחר בליעת ה0פיל, משתחררים טכיזואיטים (Tachyzoites) התוקפים את תאי אפיתל המעי, חודרים אותו ומתפשסים בגוף דרך מחזור הדם. ההתרבות התוך תאית של הטפיל גורמת להרס התא. האברים שנפגעים לרוב הם: מוח, שליה, רשתית, שרירים משורססים ושריר הלב. |
− | |||
− | מערכת החיסון מחסלת את מרבית הטכיזואיטים. מס' | + | מערכת החיסון מחסלת את מרבית הטכיזואיטים. מס' קטן מהם יכולים לשרוד ולהפוך לברדיזואיטים (Bradyzoites) שייצרו ציסטות באברים הנגועים. |
− | קטן מהם יכולים לשרוד ולהפוך לברדיזואיטים | + | |
− | (Bradyzoites) שייצרו ציסטות באברים הנגועים. | ||
הציסטות נהרסות בחום (בישול). שיעור ההדבקה גבוה באזורים עם סניטציה גרועה ובתנאי צפיפות. | הציסטות נהרסות בחום (בישול). שיעור ההדבקה גבוה באזורים עם סניטציה גרועה ובתנאי צפיפות. | ||
− | ל- 15-50% מהאנשים בארה״ב יש נוגדנים כנגד | + | ל- 15-50% מהאנשים בארה״ב יש נוגדנים כנגד טוקסופלזמה. שכיחות הנוגדנים גבוהה באוכלוסיה במצב סוציו-אקונומי נמוך. טוקסופלסמוזיס שכיחה יותר במערב אירופה, בעיקר בצרפת, שם נהוג לאכול בשר נא. ל-80% מהנשים בגיל הפריון בצרפת יש נוגדנים לטוקסופלזמה, ושכיחות טוקסופלזמה קונגניטלית כפולה מזאת בארה״ב. |
− | שכיחות seroconversion במהלך היריון הינה כ- 5%. שיעור ה- congenital infection נע בין 1 ל- 10,000 לידות בארה״ב עד 10 ל- 10,000 בצרפת. זיהום משמעותי | + | |
+ | שכיחות seroconversion במהלך היריון הינה כ- 5%. שיעור ה- congenital infection נע בין 1 ל- 10,000 לידות בארה״ב עד 10 ל- 10,000 בצרפת. זיהום משמעותי בטוקסופלזמה מתרחש ב-1 מתוך 8,000 הריונות. | ||
+ | |||
+ | ==קליניקה== | ||
− | |||
רוב האנשים יהיו אסימפטומטיים. כאשר תופיע מחלה סימפטומטית, המחלה תהיה לרוב דמויית מונונוקליאוזיס. | רוב האנשים יהיו אסימפטומטיים. כאשר תופיע מחלה סימפטומטית, המחלה תהיה לרוב דמויית מונונוקליאוזיס. | ||
− | החיסוניות בפני | + | החיסוניות בפני טוקסופלזמה הינה cell-mediated, ולכן מדוכאי חיסון חשופים לזיהום חדש או לריאקטיבציה של זיהום ישן, שתתבטא לרוב בהפרעה נוירולוגית- אנצפליטיס, מנינגואנצפליטיס ומסה תוך גולגולתית. גם פנאומוניטיס, מיוקרדיטיס ולימפאדנופתיה כללית נפוצים. |
+ | |||
+ | ==אבחנת זיהום אימהי== | ||
+ | |||
+ | אבחנת acute infection מבוססת על זיהוי IgM, טיטר מאוד גבוה של IgG או seroconversion. | ||
− | + | IgM מופיעים תוך 10 ימים מההדבקה ונעלמים לאחר 3-4 חודשים. לעתים רחוקות נשארים לכל החיים. IgG מופיעים לרוב 1-2 שבועות לאחר ההדבקה עם פיק לאחר 1-2 חודשים ולרוב נשארים לכל החיים. Avidity של נוגדני IgG נמוך בזיהום ראשוני, ועולה במהלך השבועות והחודשים אח״כ. אם נמצא avidity גבוה, הזיהום התרחש לפני למעלה מ- 3-5 חודשים. אין סטנדרטיזציה של בדיקות הסרולוגיה לטוקסופלזמה ולכן כאשר מתקבלת אבחנה של זיהום אקוטי, יש לבצע בדיקה סרולוגית חוזרת, עדיף במעבדת רפרנס. בקופות החולים בארץ, משתמשים בקיטים מסחריים לזיהוי IgM עם false-positive של 50%! לעומתו הקיט ^IgG מדוייק אך אינו נותן טיטר. מעבדת הרפרנס- אבו כביר. מבחנים נוספים: IgE- ,IgA. | |
− | + | ||
− | תבחין סבין פלדמן (Sabin Feldman Dye Test) נחשב למהימן ביותר. מפעילים את הסרום החשוד על | + | תבחין סבין פלדמן (Sabin Feldman Dye Test) נחשב למהימן ביותר. מפעילים את הסרום החשוד על טוקסופלזמה. ברגע שהטפיל נפגע, הוא סופח צבע. לכן אם אין נוגדנים בסרום לא תהיה ספיחת צבע. בהדבקה טרייה הטיטרים גבוהים - מעל 1/256. |
− | + | ==Congenital Toxoplasmosis== | |
− | יתרחש באישה הרה עם זיהום אקוטי | + | |
+ | יתרחש באישה הרה עם זיהום אקוטי בטוקסופלזמה. זיהום כרוני או לטנטי לא יגרמו לפגיעה בעובר, למעט אולי במדוכאי חיסון. | ||
+ | |||
40% מהילודים לאמהות עם טוקסופלסמוזיס אקוטי יוולדו עם עדות לזיהום. פחות ממחצית הילודים שנדבקו יהיו סימפטומטים בלידה. | 40% מהילודים לאמהות עם טוקסופלסמוזיס אקוטי יוולדו עם עדות לזיהום. פחות ממחצית הילודים שנדבקו יהיו סימפטומטים בלידה. | ||
− | + | ||
− | + | הסיכון להדבקה עוברית עולה עם שבוע ההיריון, מ-6% בטרימסטר ראשון ועד 72% בשבוע 36. | |
− | הסיכון להדבקה עוברית עולה עם שבוע ההיריון, מ-6% בטרימסטר ראשון ועד 72% בשבוע 36. בעבודה של 2005 | + | |
+ | בעבודה של (2005 ,Freeman) על 386 נשים הרות שעשו seroconversion במהלך ההיריון, שיעור ההדבקה העוברית היה 11% כשהנשים חלו לפני שבוע 20, לעומת 45% אם ההדבקה הייתה לאחר שבוע 20. עם זאת, חומרת המחלה הייתה קשה יותר דווקא בהדבקות המוקדמות. | ||
+ | |||
זיהום אימהי מעלה פי 4 את הסיכון ללידה מוקדמת לפני שבוע 37. רוב התינוקות שנדבקו יוולדו חסרי תסמינים חיצוניים מאפיינים. הם יוולדו לרוב במשקל נמוך, עם הפטו-ספלנומגליה, צהבת ואנמיה. סימנים נוספים של זיהום קונגניטלי כוללים: פריחה, הפטו-ספלנומגליה, מיימת, חום, Chorioretinitis, Periventricular calcifications, פרכוסים, Uveitis ,Ventriculomegaly ופיגור שכלי. הדבקה בשלבי ההיריון המוקדמים יכולה לגרום להפלות ספונטניות ומות עובר. | זיהום אימהי מעלה פי 4 את הסיכון ללידה מוקדמת לפני שבוע 37. רוב התינוקות שנדבקו יוולדו חסרי תסמינים חיצוניים מאפיינים. הם יוולדו לרוב במשקל נמוך, עם הפטו-ספלנומגליה, צהבת ואנמיה. סימנים נוספים של זיהום קונגניטלי כוללים: פריחה, הפטו-ספלנומגליה, מיימת, חום, Chorioretinitis, Periventricular calcifications, פרכוסים, Uveitis ,Ventriculomegaly ופיגור שכלי. הדבקה בשלבי ההיריון המוקדמים יכולה לגרום להפלות ספונטניות ומות עובר. | ||
+ | |||
הטריאדה הקלאסית הכוללת כוריורטיניטיס, הידרוצפלוס והסתיידויות מוחיות מופיעה בפחות מ-10% מהמקרים. | הטריאדה הקלאסית הכוללת כוריורטיניטיס, הידרוצפלוס והסתיידויות מוחיות מופיעה בפחות מ-10% מהמקרים. | ||
+ | |||
אבחנה טרום לידתית מבוססת על US, דיקור מי-שפיר וקורדוצנטזיס. | אבחנה טרום לידתית מבוססת על US, דיקור מי-שפיר וקורדוצנטזיס. | ||
− | סימנים | + | |
+ | סימנים ב-US: | ||
* Ventriculomegaly. | * Ventriculomegaly. | ||
* intracranial calcifications. | * intracranial calcifications. | ||
שורה 57: | שורה 68: | ||
* Hepatosplenomegaly. | * Hepatosplenomegaly. | ||
* Growth restriction. | * Growth restriction. | ||
− | |||
− | אבחנה | + | ==אבחנה== |
− | ניתן לבדוק נוכחות IgM בדם העובר החל משבוע -20 22. ניתן להשתמש בדם העוברי להדבקת עכברים ובהמשך לבודד את הטפיל מדם העכבר. Hohlfeld וחב' זיהו גן ספציפי של | + | |
+ | ניתן לבדוק נוכחות IgM בדם '''העובר''' החל משבוע -20 22. ניתן להשתמש בדם העוברי להדבקת עכברים ובהמשך לבודד את הטפיל מדם העכבר. | ||
+ | |||
+ | Hohlfeld וחב' זיהו גן ספציפי של טוקסופלזמה באמצעות PCR ממי השפיר. כל בדיקות מי השפיר שביצעו ל-34 הילודים המזוהמים היו חיובים ב- PCR. התשובה התקבלה תוך 24 שעות. בהמשך, דיווחו Romand וחב' על רגישות של 64% באבחנת congenital toxoplasmosis. לא היו תוצאות -false positive, וה- positive predictive value היה | ||
100%. | 100%. | ||
+ | |||
הדגמת ציסטות של הטפיל בשליה או ברקמות אחרות של היילוד היא אבחנתית לזיהום מולד. | הדגמת ציסטות של הטפיל בשליה או ברקמות אחרות של היילוד היא אבחנתית לזיהום מולד. | ||
− | טיפול | + | ==טיפול== |
+ | |||
בנשים שאינן מדוכאות חיסון, המחלה self-limited ואין צורך בטיפול. | בנשים שאינן מדוכאות חיסון, המחלה self-limited ואין צורך בטיפול. | ||
+ | |||
מדוכאות חיסון יטופלו ב- sulfadiazine (מנת העמסה של 4 גר' ואחריה 1 גר' 4 X ביום) -pyrimethamine 50-100 מ״ג בהתחלה, ובהמשך 25 מ״ג ביום. הטיפול המשולב פוגע ביצור החומצה הפולית. לכן מוסיפים חומצה פולינית - leucovorin . יש צורך לטפל גם אם התרחש זיהום אקוטי בהיריון. הטיפול באמא מפחית את הסיכון לזיהום קונגניטלי, ומפחית את שיעור הסקוולות המאוחרות. Pyrimethamine אינו מומלץ בטרימסטר הראשון עקב אפשרות לטרטוגניות. ניתן להשתמש ב-Sulfonamides, אם כי single-agent therapy פחות יעיל מטיפול משולב. | מדוכאות חיסון יטופלו ב- sulfadiazine (מנת העמסה של 4 גר' ואחריה 1 גר' 4 X ביום) -pyrimethamine 50-100 מ״ג בהתחלה, ובהמשך 25 מ״ג ביום. הטיפול המשולב פוגע ביצור החומצה הפולית. לכן מוסיפים חומצה פולינית - leucovorin . יש צורך לטפל גם אם התרחש זיהום אקוטי בהיריון. הטיפול באמא מפחית את הסיכון לזיהום קונגניטלי, ומפחית את שיעור הסקוולות המאוחרות. Pyrimethamine אינו מומלץ בטרימסטר הראשון עקב אפשרות לטרטוגניות. ניתן להשתמש ב-Sulfonamides, אם כי single-agent therapy פחות יעיל מטיפול משולב. | ||
− | באירופה, נעשה שימוש נרחב spiramycins (מקרוליד) בהיריון עם תוצאות מצוינות. התרופה תפחית | + | |
− | + | באירופה, נעשה שימוש נרחב spiramycins (מקרוליד) בהיריון עם תוצאות מצוינות. התרופה תפחית את שיעור ההדבקה העוברית, אך לא תטפל בעוברים חולים. | |
− | את שיעור ההדבקה העוברית, אך לא תטפל בעוברים | + | |
− | חולים. | ||
מומלץ להמשיך את הטיפול בספירמיצין גם אם אין הוכחה להדבקת העובר בטוקסופלזמה בשל האפשרות התאורטית שההדבקה העוברית עלולה להופיע בשלב מאוחר יותר בהיריון. | מומלץ להמשיך את הטיפול בספירמיצין גם אם אין הוכחה להדבקת העובר בטוקסופלזמה בשל האפשרות התאורטית שההדבקה העוברית עלולה להופיע בשלב מאוחר יותר בהיריון. | ||
+ | |||
מחקר Systematic Review -(2007) SYROCOT on Congenital Toxoplasmosis דיווח על קשר חלש בין טיפול מוקדם והפחתה בסיכון ל- Congenital Toxoplasmosis . | מחקר Systematic Review -(2007) SYROCOT on Congenital Toxoplasmosis דיווח על קשר חלש בין טיפול מוקדם והפחתה בסיכון ל- Congenital Toxoplasmosis . | ||
+ | |||
תינוקות עם זיהום מולד יטופלו אגרסיבית בטיפול משולב עם sulfadiazine ,pyrimethamine ו -leucovorin, במשך שנה. | תינוקות עם זיהום מולד יטופלו אגרסיבית בטיפול משולב עם sulfadiazine ,pyrimethamine ו -leucovorin, במשך שנה. | ||
+ | |||
הטיפול המוקדם מפחית אך לא מונע לחלוטין סיבוכים מאוחרים כמו chorioretinitis . | הטיפול המוקדם מפחית אך לא מונע לחלוטין סיבוכים מאוחרים כמו chorioretinitis . | ||
מומלץ להימנע מהיריון למשך 6 חודשים לאחר הוכחה של זיהום חד בטוקסופלזמה. | מומלץ להימנע מהיריון למשך 6 חודשים לאחר הוכחה של זיהום חד בטוקסופלזמה. | ||
− | |||
− | |||
דגשים לבירור מקרה של אישה עם IgM ו- IgG חיוביים בטרימסטר ראשון: | דגשים לבירור מקרה של אישה עם IgM ו- IgG חיוביים בטרימסטר ראשון: | ||
− | + | ;אנמנזה: | |
* סרולוגיה קודמת. | * סרולוגיה קודמת. | ||
* מחלת חום לאחרונה. | * מחלת חום לאחרונה. | ||
* בלוטות מוגדלות? | * בלוטות מוגדלות? | ||
* חשיפה לחתול או כלב. (כלבים מדביקים מאוד). | * חשיפה לחתול או כלב. (כלבים מדביקים מאוד). | ||
− | + | ;בדיקות: | |
* בדיקה חוזרת במעבדת הרפרנס. | * בדיקה חוזרת במעבדת הרפרנס. | ||
* טיטר סבין פלדמן. | * טיטר סבין פלדמן. | ||
שורה 92: | שורה 108: | ||
* במידה ותבחין SB חיובי בטיטר גבוה מעל 1/256, ואבידיות נמוכה נתחיל טיפול בספירמצין. | * במידה ותבחין SB חיובי בטיטר גבוה מעל 1/256, ואבידיות נמוכה נתחיל טיפול בספירמצין. | ||
* נמליץ על שקיפות עורפית ומעקב סונוגרפי. | * נמליץ על שקיפות עורפית ומעקב סונוגרפי. | ||
− | + | ;טיפול: | |
* טיפול בספירמיצין ״משך עד לדיקור. | * טיפול בספירמיצין ״משך עד לדיקור. | ||
* אם דיקור חיובי בשבוע 18 - הפרוגנוזה גרועה ונמליץ על הפסקת היריון. אם האישה תחליט להמשיך את ההיריון, נמליץ על טיפול משולש עד ללידה. | * אם דיקור חיובי בשבוע 18 - הפרוגנוזה גרועה ונמליץ על הפסקת היריון. אם האישה תחליט להמשיך את ההיריון, נמליץ על טיפול משולש עד ללידה. |
גרסה מ־20:22, 13 באפריל 2013
ערך זה נמצא בבדיקה ועריכה על ידי מערכת ויקירפואה, וייתכן כי הוא לא ערוך ומוגה.
סיכומי מיילדות שלב ב' | ||
---|---|---|
![]() | ||
שם המחבר | דר' מאור ממן | |
שם הפרק | זיהום בטוקסופלזמה - היבטים מיילדותיים - Toxoplasmosis - obstetric aspects | |
מועד הוצאה | 2010 | |
לערכים נוספים הקשורים לנושא זה, ראו את דף הפירושים – טוקסופלזמה
Toxoplasma gondii - טפיל חד-תאי (protozoan) הקיים בשלוש צורות:
- trophozoite) :Tachyzoite) שחודר ומתרבה תוך תאית במהלך זיהום.
- Bradyzoite: יוצר ציסטות (cyst) ברקמות במהלך זיהום לטנטי.
- Sporozoite: נמצא ב- oocyst בצורה שיכולה להיות עמידה לסביבה.
מחזור החיים של הטפיל תלוי בחתולים, שהם המאכסנים היחידים של הטפיל, המתרבה בהם בצורה מינית. בסוף התהליך נוצרים- oocysts.
ה- oocysts נוצרים במעי של החתול ומופרשים בצואה. יונקים כמו בקר/ פרות בולעים את ה-oocysts ובמעי שלהם מתפרץ ה- trophozoite שמתפשט לכל הגוף ויוצר ציסטות במוח ובשרירים.
בני אדם ויונקים אחרים נדבקים אך אינם מאפשרים רבייה מינית. ההדבקה אפשרית מאכילת בשר נגוע בציסטות, או ממגע עם צואת חתולים. לאחר בליעת ה0פיל, משתחררים טכיזואיטים (Tachyzoites) התוקפים את תאי אפיתל המעי, חודרים אותו ומתפשסים בגוף דרך מחזור הדם. ההתרבות התוך תאית של הטפיל גורמת להרס התא. האברים שנפגעים לרוב הם: מוח, שליה, רשתית, שרירים משורססים ושריר הלב.
מערכת החיסון מחסלת את מרבית הטכיזואיטים. מס' קטן מהם יכולים לשרוד ולהפוך לברדיזואיטים (Bradyzoites) שייצרו ציסטות באברים הנגועים.
הציסטות נהרסות בחום (בישול). שיעור ההדבקה גבוה באזורים עם סניטציה גרועה ובתנאי צפיפות.
ל- 15-50% מהאנשים בארה״ב יש נוגדנים כנגד טוקסופלזמה. שכיחות הנוגדנים גבוהה באוכלוסיה במצב סוציו-אקונומי נמוך. טוקסופלסמוזיס שכיחה יותר במערב אירופה, בעיקר בצרפת, שם נהוג לאכול בשר נא. ל-80% מהנשים בגיל הפריון בצרפת יש נוגדנים לטוקסופלזמה, ושכיחות טוקסופלזמה קונגניטלית כפולה מזאת בארה״ב.
שכיחות seroconversion במהלך היריון הינה כ- 5%. שיעור ה- congenital infection נע בין 1 ל- 10,000 לידות בארה״ב עד 10 ל- 10,000 בצרפת. זיהום משמעותי בטוקסופלזמה מתרחש ב-1 מתוך 8,000 הריונות.
קליניקה
רוב האנשים יהיו אסימפטומטיים. כאשר תופיע מחלה סימפטומטית, המחלה תהיה לרוב דמויית מונונוקליאוזיס. החיסוניות בפני טוקסופלזמה הינה cell-mediated, ולכן מדוכאי חיסון חשופים לזיהום חדש או לריאקטיבציה של זיהום ישן, שתתבטא לרוב בהפרעה נוירולוגית- אנצפליטיס, מנינגואנצפליטיס ומסה תוך גולגולתית. גם פנאומוניטיס, מיוקרדיטיס ולימפאדנופתיה כללית נפוצים.
אבחנת זיהום אימהי
אבחנת acute infection מבוססת על זיהוי IgM, טיטר מאוד גבוה של IgG או seroconversion.
IgM מופיעים תוך 10 ימים מההדבקה ונעלמים לאחר 3-4 חודשים. לעתים רחוקות נשארים לכל החיים. IgG מופיעים לרוב 1-2 שבועות לאחר ההדבקה עם פיק לאחר 1-2 חודשים ולרוב נשארים לכל החיים. Avidity של נוגדני IgG נמוך בזיהום ראשוני, ועולה במהלך השבועות והחודשים אח״כ. אם נמצא avidity גבוה, הזיהום התרחש לפני למעלה מ- 3-5 חודשים. אין סטנדרטיזציה של בדיקות הסרולוגיה לטוקסופלזמה ולכן כאשר מתקבלת אבחנה של זיהום אקוטי, יש לבצע בדיקה סרולוגית חוזרת, עדיף במעבדת רפרנס. בקופות החולים בארץ, משתמשים בקיטים מסחריים לזיהוי IgM עם false-positive של 50%! לעומתו הקיט ^IgG מדוייק אך אינו נותן טיטר. מעבדת הרפרנס- אבו כביר. מבחנים נוספים: IgE- ,IgA.
תבחין סבין פלדמן (Sabin Feldman Dye Test) נחשב למהימן ביותר. מפעילים את הסרום החשוד על טוקסופלזמה. ברגע שהטפיל נפגע, הוא סופח צבע. לכן אם אין נוגדנים בסרום לא תהיה ספיחת צבע. בהדבקה טרייה הטיטרים גבוהים - מעל 1/256.
Congenital Toxoplasmosis
יתרחש באישה הרה עם זיהום אקוטי בטוקסופלזמה. זיהום כרוני או לטנטי לא יגרמו לפגיעה בעובר, למעט אולי במדוכאי חיסון.
40% מהילודים לאמהות עם טוקסופלסמוזיס אקוטי יוולדו עם עדות לזיהום. פחות ממחצית הילודים שנדבקו יהיו סימפטומטים בלידה.
הסיכון להדבקה עוברית עולה עם שבוע ההיריון, מ-6% בטרימסטר ראשון ועד 72% בשבוע 36.
בעבודה של (2005 ,Freeman) על 386 נשים הרות שעשו seroconversion במהלך ההיריון, שיעור ההדבקה העוברית היה 11% כשהנשים חלו לפני שבוע 20, לעומת 45% אם ההדבקה הייתה לאחר שבוע 20. עם זאת, חומרת המחלה הייתה קשה יותר דווקא בהדבקות המוקדמות.
זיהום אימהי מעלה פי 4 את הסיכון ללידה מוקדמת לפני שבוע 37. רוב התינוקות שנדבקו יוולדו חסרי תסמינים חיצוניים מאפיינים. הם יוולדו לרוב במשקל נמוך, עם הפטו-ספלנומגליה, צהבת ואנמיה. סימנים נוספים של זיהום קונגניטלי כוללים: פריחה, הפטו-ספלנומגליה, מיימת, חום, Chorioretinitis, Periventricular calcifications, פרכוסים, Uveitis ,Ventriculomegaly ופיגור שכלי. הדבקה בשלבי ההיריון המוקדמים יכולה לגרום להפלות ספונטניות ומות עובר.
הטריאדה הקלאסית הכוללת כוריורטיניטיס, הידרוצפלוס והסתיידויות מוחיות מופיעה בפחות מ-10% מהמקרים.
אבחנה טרום לידתית מבוססת על US, דיקור מי-שפיר וקורדוצנטזיס.
סימנים ב-US:
- Ventriculomegaly.
- intracranial calcifications.
- Microcephaly.
- Ascites.
- Hepatosplenomegaly.
- Growth restriction.
אבחנה
ניתן לבדוק נוכחות IgM בדם העובר החל משבוע -20 22. ניתן להשתמש בדם העוברי להדבקת עכברים ובהמשך לבודד את הטפיל מדם העכבר.
Hohlfeld וחב' זיהו גן ספציפי של טוקסופלזמה באמצעות PCR ממי השפיר. כל בדיקות מי השפיר שביצעו ל-34 הילודים המזוהמים היו חיובים ב- PCR. התשובה התקבלה תוך 24 שעות. בהמשך, דיווחו Romand וחב' על רגישות של 64% באבחנת congenital toxoplasmosis. לא היו תוצאות -false positive, וה- positive predictive value היה 100%.
הדגמת ציסטות של הטפיל בשליה או ברקמות אחרות של היילוד היא אבחנתית לזיהום מולד.
טיפול
בנשים שאינן מדוכאות חיסון, המחלה self-limited ואין צורך בטיפול.
מדוכאות חיסון יטופלו ב- sulfadiazine (מנת העמסה של 4 גר' ואחריה 1 גר' 4 X ביום) -pyrimethamine 50-100 מ״ג בהתחלה, ובהמשך 25 מ״ג ביום. הטיפול המשולב פוגע ביצור החומצה הפולית. לכן מוסיפים חומצה פולינית - leucovorin . יש צורך לטפל גם אם התרחש זיהום אקוטי בהיריון. הטיפול באמא מפחית את הסיכון לזיהום קונגניטלי, ומפחית את שיעור הסקוולות המאוחרות. Pyrimethamine אינו מומלץ בטרימסטר הראשון עקב אפשרות לטרטוגניות. ניתן להשתמש ב-Sulfonamides, אם כי single-agent therapy פחות יעיל מטיפול משולב.
באירופה, נעשה שימוש נרחב spiramycins (מקרוליד) בהיריון עם תוצאות מצוינות. התרופה תפחית את שיעור ההדבקה העוברית, אך לא תטפל בעוברים חולים.
מומלץ להמשיך את הטיפול בספירמיצין גם אם אין הוכחה להדבקת העובר בטוקסופלזמה בשל האפשרות התאורטית שההדבקה העוברית עלולה להופיע בשלב מאוחר יותר בהיריון.
מחקר Systematic Review -(2007) SYROCOT on Congenital Toxoplasmosis דיווח על קשר חלש בין טיפול מוקדם והפחתה בסיכון ל- Congenital Toxoplasmosis .
תינוקות עם זיהום מולד יטופלו אגרסיבית בטיפול משולב עם sulfadiazine ,pyrimethamine ו -leucovorin, במשך שנה.
הטיפול המוקדם מפחית אך לא מונע לחלוטין סיבוכים מאוחרים כמו chorioretinitis .
מומלץ להימנע מהיריון למשך 6 חודשים לאחר הוכחה של זיהום חד בטוקסופלזמה.
דגשים לבירור מקרה של אישה עם IgM ו- IgG חיוביים בטרימסטר ראשון:
- אנמנזה
- סרולוגיה קודמת.
- מחלת חום לאחרונה.
- בלוטות מוגדלות?
- חשיפה לחתול או כלב. (כלבים מדביקים מאוד).
- בדיקות
- בדיקה חוזרת במעבדת הרפרנס.
- טיטר סבין פלדמן.
- Avidity של הנוגדנים.
- במידה ותבחין SB חיובי בטיטר גבוה מעל 1/256, ואבידיות נמוכה נתחיל טיפול בספירמצין.
- נמליץ על שקיפות עורפית ומעקב סונוגרפי.
- טיפול
- טיפול בספירמיצין ״משך עד לדיקור.
- אם דיקור חיובי בשבוע 18 - הפרוגנוזה גרועה ונמליץ על הפסקת היריון. אם האישה תחליט להמשיך את ההיריון, נמליץ על טיפול משולש עד ללידה.
- אם הדיקור שלילי, תמשיך טיפול בספירמיצין עד ללידה.
ביבליוגרפיה
- Gabbe, Williams 23rd 1226
ראו גם
- לנושא הקודם: זיהום בנגיף הציטומגלו בהיריון - Cytomegalovirus infection during pregnancy
- לנושא הבא: [[]]
- לתוכן העניינים
המידע שבדף זה נכתב על ידי ד"ר מאור ממן, מרכז רפואי רבין, בילינסון-השרון